СЕДЕМТЕ МЕЧА ОТ НЕБЕСНАТА ПЛАНИНА
= Епизод 4 =
Превод: Крал
Редакция: desjer
Вече сте се погрижили за двете момчета и сте ги внесли в пещерата?
Да. За щастие се намесихме навреме.
Сега са добре.
Защо ги спасихте?
Два дни стояха на колене.
Не можехме просто да ги гледаме как умират.
Но не са само те, които искате да спасите.
Искате да избавите и тези хора от подножието на планината!
Що се отнася до тях, ще последваме волята ти, учителю.
По някое време ще ги пратя обратно.
Наистина ли мислите така? - Учителю!
Не е нужно да ми отговаряте. Вече сте взели решението си.
Означава ли това, че имаме одобрението ти, учителю?
Мечовете ви трябва да помогнат на хората.
Давам ви благословията си.
Обаче е трудно да се предскаже
какви ще бъдат последствията.
В такъв случай молим да ни извиниш.
Фу Цинджу, ти нарочно доведе двете момчета до тук,
защото искаше учениците ми да проявят съчувствие.
Господарю, не направи ли опит да изпиташ
тяхната искреност и мотиви?
Изкачването на планината е по-лесно от спускането.
Щом не са завършили обучението, как може да си тръгнат?
Понеже уменията им не са съвършени, не могат да слязат от планината ли?
Животът тук е само подготовка за изкушенията на външния свят.
Истинското изпитание идва, когато слязат от планината.
Казват, че ако не замръзне, веществото няма да се втвърди.
Без изпитания и премеждия човек не може да добие познание.
Джаонан и останалите
помогнаха на Дзибан и Юенин
зад гърба ми.
Това означава, че вече са повлияни.
Наистина ще е трудно да ги спра, щом са решили.
Не мисля, че е възможно
да ги спра.
Сърцата и душите им вече са безпокойни.
Нека съдбата реши.
Благодаря, господарю! Благодаря за съгласието!
Ти си старшия брат. Носиш най-голямата отговорност.
Грижи се за останалите.
Вземи!
Това е "Драконовия меч".
Направен е от хиляда пъти претопена стомана.
Може да разсече и скала, и желязо.
Той е най-острият меч на света.
Драконовият меч е най-добрият в целия свят.
Ти си син на низвергнат аристократ.
Минал си през много изпитания.
Доведох те тук, защото исках да разбереш
колко нищожна е суетата.
Славата и богатството не са важни.
Ти си юначен и смел, но си прекалено емоционален.
Сега, когато тръгваш,
ще ти кажа следните думи:
"Помни предназначението на меча!"
Братко, този звук…
Юнчун. - Учителят те вика.
Учителю.
Юнчун, ти си честен и прям. Винаги си бил скромен.
Но в решителните моменти
не забравяй да различиш правда от несправедливост.
Да.
Запомни. Давам ти вълшебен меч.
Използвай го, за да разграничиш справедливо и несправедливо.
Разбра ли? - Разбрах.
Името му е "Преходност". Изработен е от метеоритно желязо.
Изключително здраво оръжие. Огънят не може да му навреди.
Отне ми големи усилия да го направя.
Първи братко.
Сън Лондзи. Ти си неуравновесен човек.
Слял си се с меча и желаеш така да бъде и занапред.
Но не искаш да оставиш спомените си в миналото.
Давам ти "Звездния преследвач".
Благодаря, учителю.
Сън Лондзи. Имаш тъжни спомени.
Но е време да ги отхвърлиш. Прекалено дълго избягва това.
Ако един ден се озовеш отново пред тях, се страхувам, че ще пропаднеш.
Нека металните топки ти напомнят,
че изкуството на меча не може да бъде неуравновесено.
Достатъчно! Стига!
Престани!
Трети братко!
Мулан. - Учителю.
Мулан, ти си най-младият ми ученик.
Ти си чист и невинен.
Трябва да внимаваш по пътя.
Хората са по-опасни от света на бойните изкуства.
Нещата не са толкова прости, колкото ти изглеждат.
Трябва да слушаш и двете страни на историята.
Давам ти "Небесните лъчи".
Трябва да разгадаеш за себе си тайната на този меч.
Тогава мечът ще се раздели на две.
А когато е разделен,
не забравяй да оцениш това.
Мулан, зная,
че най-голямата ти мъка е,
че си неграмотен.
Давам ти тази книга, "Чун Циу".
Носи я със себе си.
Искам да учиш по нея
и да научиш повече думи.
Благодаря, учителю.
Първи братко… Първи братко!
Вие двамата…
Дзибан. Юенин. Поклонете се на учителя.
Юенин се покланя на учителя! - Дзибан се покланя на учителя.
С вас се срещнахме случайно.
Но съдбата ви доведе при мен.
Значи не сте случайни хора.
Ще дам мечове и на вас.
Вземи го!
Юенин, внимавай!
Юенин!
Стари Фу!
Това е "Кристален водопад".
Може да се каже, че този меч е като небесен порой.
Лее се от планината.
Ако го използваш правилно, той е извънредно могъщ.
Хората ще открият нещо ново в теб.
А ти ще разбереш повече за истинската си същност.
Благодаря, учителю.
Хан Дзибан. На теб ще дам много силен меч.
Господарю, аз съм никой. Не съм…
особено вещ в бойните изкуства. Този меч сигурно е съкровище.
Страхувам се, че няма да мога да го използвам пълноценно.
Би било жалко за меча.
Подценяваш себе си. Този меч ти го донесе съдбата.
Затова го давам на теб.
Учителю!
Казва се "Божеството".
Това е първия меч, който направих, след като дойдох тук.
Изработих го от огъня на падащ от небето камък.
Може да се вреже в скалата
и отново да те вдигне на крака.
Така че този меч представлява
всичко, започващо отначало.
Трябва да го цениш.
Учителю,
действително не мога да го приема.
Искам само да убия войниците в моето село.
Този меч е обет за справедливост.
Този меч… накрая намери своя носител.
Благодаря, учителю. - Учителю, благодаря!
Юенин, Дзибан, излезте и ме почакайте вън.
Хайде.
Господарю.
Току-що станах свидетел на силата на тези шест меча.
Изумен съм.
Ако отнесем седемте меча в селото,
ще станем извънредно могъщи.
Сигурен съм в това.
Но как можеш да дадеш
подобен меч на Фу Цинджу?
Не поглеждай към миналото,
живей в настоящето.
Благодаря, господарю. Много благодаря!
Фу Цинджу, поверил съм ги на теб.
Ти трябва да ги върнеш обратно.
Обещавам, че ще ги върна.
И никой няма да липсва. Давам думата си!
Господарю, грижи се за себе си.
Внимавайте по пътя.
Всичко добро, учителю! - Спокойно пътуване!
Натам сме. Право натам.
Фу Цинджу, задава се буря. Да се подслоним ли в селото?
Не се страхувайте. Да вървим.
Село Бойе
Почивайте в мир.
Какво искате? - Да отседнем в селото.
Да отседнете в селото? Забрави за това.
У всяко семейство има болен от дизентерия. Ще умрете.
Донесли сме лекарство. Няма да се заразим.
Ако съществуваше лек, нямаше да има умрели.
Хей!
Почивайте в мир.
Какво има? - Старият Фу имаше право.
Тук е безопасно.
Сандао, доведи децата.
Кой е там? Спри на място!
Какво правите? - Лекар съм.
Искам да вляза в селото и да помогна на хората.
Селото е пламнало от епидемия. Всички лекари си заминаха.
Дошъл си, за да умреш ли?
Наистина ли си лекар?
Хубаво. Ела и излекувай началника ни.
Елате, елате.
Учителко, открих място за децата. Зад навеса за дърва.
Добре, тук сме по-защитени.
Можеш да се връщаш.
Докторе, благодарим, че ни помогна.
Заради теб още сме живи.
Началникът ви оздравя. Не се безпокойте повече.
Докторе, остани и не се притеснявай. Аз ще се погрижа за храната.
Благодаря.
Връщайте се. Изчезвайте!
Пуснете ни! Моля, пуснете ни!
Махайте се!
Командире, ние сме лечители, позволи им да влязат!
Добре, разрешавам.
Хей, пуснете ги! - Добре, нека останат.
Благодарим!
Седни, ето ти малко вода.
Добре ли мина?
Всичко беше наред, но се натъкнахме на войници.
Заобиколихме, затова закъсняхме.
Извадихме късмет с лекарството на Фу Цинджу.
Помогнахме на болните тук.
Войниците ни повярваха.
И другите се престориха, че са болни и дойдоха.
Отседнали са на различни места.
Този път Фу Цинджу действително ни помогна.
Старейшино.
Още съм подозрителен спрямо намеренията му.
Нека засега не напрягаме умовете си приятел ли ни е Фу, или враг.
Но не можем дълго да останем тук.
Трябва да се запасим с храна и да отидем на юг.
Съгласен съм, вие какво ще кажете?
Нека да оставим знак на Дзибан и Юенин,
та да ни намерят веднага, щом пристигнат.
Да.
Докадо в услуга на Ваше величество!
Дълго си яздил. Стани.
Благодаря, Ваше величество!
Ваше величество, наредихте ми да се върна бързо.
Как мога да ви бъда полезен?
Докадо, погледни.
Разширих площта на двореца шест пъти повече от сегашната.
Смяташ ли, че хората ще недоволстват по този повод?
Дали не съм прекалено разточителен? - Ваше величество е най-могъщият.
Не бива да Ви е грижа за клюките
на простолюдието.
Като император трябва да съчувствам на обикновените хора.
Нямаше ли една пословица, че само милостивият властва над света?
Ваше величество, народът има много пословици.
Ако тези хора можеха да управляват света,
тогава плановете на двореца сега нямаше да са във ваши ръце.
Смятам, че политиката на благосклонност…
е само измислица,
която страхливците използват, за да оправдаят собствените си действия.
Просто лъжи, от които имат полза.
За да се управлява ефикасно света, е необходима желязна ръка.
Водата, в която плава лодката, може и да я потопи.
Ако продължаваме да оказваме натиск, накрая ще въстанат против нас.
Ваше величество не бива да се тревожи.
Заел съм се с унищожаването на бунтовниците,
останали от предишното управление.
Има много неразкрити бойци в централните равнини.
Страхувам се само, че недооценяваш силата на народа.
Той едва оцелява.
Правителството ни вече забрани практикуването на бойни изкуства.
Ако владеещите бойни изкуства не спазват закона, ще бъдат изтребени!
Що се отнася до обикновените хора, не бива да се притеснявате за тях.
Убийства?
Това ли е всичко, което можеш да предложиш?
Орлите на пустинята причиниха безредици под Небесната планина.
Ти изпрати войници, но от тях нямаше полза.
Ако Ваше величество благоволи да ми повери още войска,
Орлите на пустинята със сигурност ще бъдат унищожени!
Има неизброими таланти в света на бойните изкуства.
Смяташ ли, че можеш да убиеш всички?
Убил си повече от 100 души
за залавянето на император Лу.
Докадо.
Смяташ ли, че наистина е необходимо?
Ваше величество, малкият Лу е 15-то поколение владетел от династия Мин.
Макар още да е дете, той е важна личност.
Бунтовниците ще го защитават.
Ако го вземем за заложник,
тогава метежниците ще отстъпят.
Ще сложим край на бунта.
И повече няма да Ви тревожат.
Ако продължаваш по този начин, кога ще приключат битките?
Мисля си, че трябва хората да се чувстват сигурни
и да водим миролюбива политика.
Ваше величество, не бива.
Ако предците ни бяха постъпвали така,
тогава предполагам, че все още щяхме да пасем добитък!
Ваше величество, живеем в смутни времена.
Длъжни сме да потушим метежа.
Едва когато нещата улегнат,
ще дойде времето на политиката на благосклонност.
Село Бойно е важно средище на клана на Червените копия.
Подозирам, че малкият император е в ръцете им.
Моля, дайте ми войска
да изкореня бунта, за да няма повече конфликти.
Така народът ще се наслаждава на спокоен и мирен живот.
Принц Ю, преминал си през много несгоди.
Няма нужда да прибързваме. Ще реша как да постъпим.
Ваше величество… - Всичко добро.
Тогава ще се оттегля.
Ваше височество, той не желае да плените малкия император.
Добре, ще измисля нещо.
Ваше височество, простете, че го казвам…
Белите Ви фигури са обкръжени.
Нямате изход.
Генерале, наистина си добър на го.
Благодаря.
Ваше височество, научихте ме,
че армията е боеспособна, когато моралът й е висок.
Имаш право.
Имате резервна фигура?
Нима в село Бойно не се бориха срещу неравностоен противник?
За да се използва армията мъдро,
понякога планирането е по-важно от морала.
Не може да допуснеш грешка.
Генерале, ти сбърка.
Посредством само тази фигура
мога да преобърна хода на играта.
Претърпях неуспех в село Бойно. Виновен съм.
Генерале, само обсъждам тактиката. Няма да те наказвам. Стани.
Благодаря.
Трудно се намират способни хора.
Ти си храбрец.
Нормално е да се губи по някоя битка.
Надявам се, че ще станеш по-добър пълководец
и няма пак да ме разочароваш.
Няма да забравя добрината Ви!
Ваше височество.
Току-що получихме тайно послание от нашия шпионин.
Воинът с тъпия меч в село Бойно наистина е бил Фу Цинджу.
В донесението се казва,
че бунтовниците ще се укрият в Бойе.
Но Фу Цинджу е заминал за Небесната планина.
Небесната планина? Дано не отива при Орлите на пустинята.
Заминал е да търси воините от Небесната планина.
Те са избрали отшелничеството, за да усъвършенстват бойните си умения.
Те са майстори на меча.
Боя се, че са далеч по-могъщи от Орлите на пустинята.
Небесната планина е далече, но войниците са на разположение.
Разрешете да използвам войската
и да се насоча към Бойе, за да пленя император Лу,
преди онези воини да пристигнат.
Имам нещо наум.
Чънбин. - Ваше височество.
Заповядай на Огнен вятър да се яви веднага!
Страхувам се, че няма да приеме нареждането ми.
Вземи този печат с теб и намери Огнен вятър!
Кажи му да срине Бойе преди Фу Цинджу да се е върнал.
Да, Ваше височество.
Ваше височество.
Стари Фу, ще продължаваме ли, или ще почиваме тук?
В това лошо време,
дори ние да можехме да вървим, конете няма да могат.
Добре.
Дайте да видим с какво разполагаме и има ли нещо, което да продадем.
Ще пренощуваме в хана.
Ха! На Небесната планина
нямахме нужда от нищо.
Сега отиваме да спасим селяните и се нуждаем от какво ли не!
Май трябваше да станем просяци, а не воини.
Трети братко, потърпи! Мисли за важните неща.
Първи братко, имам една завивка. - Можем да я продадем.
Става. Трябва да сложим нещо в стомасите.
Ще потърся къде да отседнем.
Връщам се веднага. - Добре.
Какво ще обичате?
Две катти /крини/ пикантен ориз. И гърне вино.
Увий ги за вкъщи. - Веднага ги нося.
Внимавай!
За какво си дошъл?
Да купя готвен ориз.
Този защо те нападна?
Част от представлението е. Гледай.
Благодаря, благодаря.
Защо Джаонан още го няма? Гладен съм.
Потърпи.
Не се тревожи. Той си знае работата.
Скоро ще дойде.
Братя. - Върна се!
Донесох ви нещо вкусно. - Какво?
Още пари. Помиришете.
Пикантен ориз!
Хайде, развийте го.
Дайте и на останалите.
Забравил му бях вкуса.
Досега не сме празнували Нова година на Небесната планина.
Време е да го направим. Никой от нас няма семейство.
Нека ние бъдем такова!
Братко, вземи си.
Стари Фу, наздраве!
Гледай, напуснахме село Бойно,
а имаме вино и пикантен ориз, и добре си живеем.
Приличаме на семейство.
Трети братко. - Трети братко!
Ела.
Вземи си.
Не ми се яде. Мразя те, когато се подмазваш.
Добре, добре. Благодаря за наставленията.
А повече те мразя, защото не се ядосваш.
Нямаш характер.
Добре, хайде хапни.
Юенин, наздраве!
Третият брат става такъв винаги, когато отворим дума за семейство.
Не се обиждай. Сън Лондзи, Мулан, пийнете вино.
Трети братко, хайде!
Добре.
Наздраве за Новата година!
Ние сме семейство.
Ваше височество, Огнен вятър пристигна.
Ваше височество!
Чънбин, остави ни. - Да.
Заповядай.
Кога мислиш да атакуваш Бойе?
Има много способни мъже под Ваше командване.
Не смятам, че е необходимо да използвате мен.
Ако нямах нужда от теб,
нямаше да те викам обратно.
Ласкаете ме.
Атакувай Бойе и плени малкия Лу.
Тогава ще доложа на императора и ще го убедя да ти върне титлата бечулю.
Кълна се.
Бях роден като манджурски бечулю.
По това време командвах отряд.
Джунгъ Арбу беше в безизходица. Предизвика ме на двубой.
Загубих.
Тъй че го пуснах да си върви.
Именно затова бях лишен от титлата си.
Смел си. Имаш кураж.
Но помисли за същественото.
Победата на бойното поле е по-важна от личната ти чест или позор.
Обещавам никога да не допускам същата грешка!
Накрая разбра кое е важното.
На първо място винаги трябва да поставяш страната си.
Днес давам клетва, че никога повече няма да се проваля!
Всъщност, една година след това лично аз победих Джунгъ Арбу
и го обезглавих.
Е, искаш ли титлата си обратно?
Какво толкова ни притеснява малкият император Лу?
Чакайте вести тогава.
Генерал Огнен вятър. - Какво мога да направя за теб?
Негово височество ти праща писмо.
Трябва да хванеш жив малкия император.
Не се отвличай с нищо друго в Бойе!
Гледахте: СЕДЕМТЕ МЕЧА ОТ НЕБЕСНАТА ПЛАНИНА
= Епизод 4 =
Превод: Крал Редакция: desjer
Благодарим ви, че гледахте с нас!